DOSAR CETĂŢEAN
PERSOANĂ INTEROGATĂ: HILDEBRANDT, GLORIA
PERSOANĂ INTEROGATĂ: WILKINS, GEORGE
RELICVĂ?
CEASUL. E LEGAL.
A FOST UN CADOU? UNDE L-AI CUMPĂRAT?
L-AM CUMPĂRAT PENTRU MINE.
SUNT SINGUR.
De ce ai vrut să ascunzi asta?
- Cine e? - Curier.
Imediat.
Mulțumesc.
VICTIMA: S. MARNES PARE O CRIMĂ
VINO IMEDIAT LA LOCUL FAPTEI R. SIMS, SERVICIUL JUDICIAR
Craniul i-a fost zdrobit cu patul puștii lui.
N-a fost ușor.
Marnes era făcut din fier, mânie și ranchiună.
Tu cine eşti?
El e Paul Billings. E noul tău...
Tipul pe care l-ai vrut ca șerif.
E noul tău adjunct-șef.
Precedentul de-abia a murit.
Marnes avea dreptate. Cineva îl voia mort.
Totul e sub control?
- Ușa era deschisă. L-a găsit un vecin. - Putem ascunde asta?
Putem încerca.
Altfel, am încurcat-o.
Asta ar fi putut fi evitat dacă noul nostru șerif ar fi postat pe cineva
- să-l păzească pe Marnes în seara asta. - Noul șerif s-a oferit și m-a refuzat.
- Am auzit. Ar fi trebuit să-l ignori. - Ai auzit?
Da. L-am văzut cu nasul plin de sânge.
- Cine i-a spart nasul? - Unul dintre numeroșii lui fani.
E echipa mortuară.
Să mergem în biroul meu.
Noul meu birou.
Spune-le să aştepte un minut.
Un minut.
KENNEDY, DORIS FURT ŞI VÂNZARE DE OPIOIDE
MARTIN, CHARLES FURTURI DIN APARTAMENTE
Puteți intra.
Voi fi primar doar câteva luni,
o să încerc să profit cât pot de băutura primarului Jahns.
Aşadar...
Ce facem?
Repetăm versiunea oficială.
Vizitarea Silozului a fost prea mult pentru două persoane în vârstă.
- Au consultat medicul... - Nu, îi îngropăm împreună.
Poftim?
O singură înmormântare. Conservarea resurselor.
În astfel de momente, oamenilor nu le pasă de asta.
Dar...
- am putea spune că erau îndrăgostiți. - Erau?
Felul cum se cicăleau unul pe altul...
Nu contează, totuși.
Nu știu dacă o dublă înmormântare e prevăzută în Pact.
- Paul? - Pentru un cuplu căsătorit, dar...
- Se poate face o excepție. - De ce?
Ca să creăm o poveste, Rob.
Doi vechi funcţionari ai Silozului, care trăiau o dragoste tardivă,
căutând să-și petreacă bătrâneţile împreună,
doar ca să moară prematur.
Eventuala lor relaţie nu era autorizată.
La vârsta lor, cui îi pasă?
Și dacă le pasă, e și mai bine.
Vor vorbi despre iubirea interzisă.
Orice în afară de crimă.
Ne trebuie o diversiune.
Bună idee, șerifule.
Judecătoarea a sugerat o Zi a Iertării.
- Face bine la moral. - Şi Serviciului Judiciar.
Să susţinem că erau îndrăgostiți.
Apoi voi anunţa o cursă spre vârf.
Primarul Jahns adora cursele.
Acordăm trofeul Jahns învingătorului.
Nimeni nu refuză o ocazie să bea bere şi să urle.
Jahns le detesta.
Credea că vor scăpa de sub control.
Voi doi puteţi pleca. Odihniţi-vă.
Șerifule, poţi rămâne puţin?
Am trecut să-l văd pe Marnes aseară din cauza ta.
L-am rugat să susţină candidatura lui Paul.
Marnes a zis să aștept.
Nu pentru că a crezut că vei reuși.
S-a gândit că, depăşită de situaţie,
o să te furişezi înapoi în Unsureşti.
Bine. Ajunge. Odihnește-te, Rob.
Nu-ți place.
Că l-am numit pe Billings adjunct-șef fără acordul tău.
Ai citit Pactul?
Un pic.
Caută capitolul despre departamentul tău.
Nu spune clar că un șerif ar trebui să-i pupe-n fund pe cei de la Judiciar,
dar e subînţeles pe fiecare pagină.
Azi dimineață, am lansat un program
pentru a crea o bază de date despre rezidenții Silozului sub 46 de ani.
Un număr la care am ajuns adunând 40 cu 6.
Patruzeci fiind durata mandatului lui Ruth Jahns ca primar,
și șase fiind vârsta conștientizării sociale de bază, ajungând la un total...
de 5.496 locuitori ai Silozului
din populația actuală de 10.112,
pentru care Ruth Jahns a fost singurul primar din viaţa lor.
Primarul Jahns inspira încredere şi era iubită de toţi
pentru că îi cunoștea pe locuitorii Silozului,
și ei o cunoșteau.
Din fericire, nu sunt decât un primar interimar
până când cineva poate fi ales
ca succesor al lui Ruth Jahns, deşi ştacheta e ridicată sus.
În fine, nu în sens literal, dat fiind că...
Nu era atât de mare.
Şerifule.
Vrei să spui câteva cuvinte despre adjunctul Marnes?
Sincer, nu știu ce să spun despre Marnes.
Nu eram în relaţii amicale.
Nu mă voia ca șerif.
Îmi imaginez că nu era singurul.
Nu am vrut postul la început.
Dar mi s-a spus că o astfel de poziţie nu se poate refuza.
Și iată-mă, vorbind la înmormântarea lui Marnes,
în fața celor care-l cunoșteau mai bine decât mine.
Oameni triști.
Nu sunt tristă.
Adică... e trist că a murit, desigur.
Dar... viața lui, viețile lor...
merită sărbătorite.
Și-au consacrat viața Silozului, ca noi toţi, în fiecare zi.
Ca toţi cei de aici, de Sus până Jos.
Ascultaţi-ne, Fondatorilor.
Ruth Jahns și Samuel Marnes au slujit Silozul cu spiritul lor,
iar acum o vor face cu trupurile lor.
Din moarte renaşte viaţa.
Un ciclu etern.
Hank?
- Jules. - Hei.
- Ce faci aici?
Am fost invitat la înmormântare.
Da? Nu te-am văzut acolo.
Nu-mi plac înmormântările.
Cui îi plac?
O să-mi prezint condoleanţele când mă întorc.
Walk a spus că ai găsit pe cineva care să te ajute cu povestea lui George?
Da, l-am îngropat azi.
- Marnes? - Da.
La naiba.
Alea sunt pentru mine?
- Da. - Da?
E imposibil să urc 144 de niveluri cu o cutie de fursecuri
- fără să mănânc câteva. - A mai rămas una.
- Sunt un tip masiv. - Da.
- Ce mai faci? - Bine. Bine.
Walk te-a trimis, nu-i așa?
Da, și Shirley.
Îşi fac griji pentru mine?
Jules, toţi sunt îngrijoraţi de tot.
Pe drum, mi-am salutat vărul meu de la 72,
și m-a întrebat dacă nu riscă trimiţându-şi copiii la şcoală.
- Traversăm o perioadă periculoasă... - Și te întrebi dacă pot face asta.
Nu, nu asta spun.
- Așa sună. - Mă asculți?
Știu că poți face tot ce-ți pui în minte.
Dar mai ştiu că nimeni nu poate face nimic singur.
N-am câștigat niciodată adjunctul anului sau ceva,
dar, dacă ai nevoie de ceva,
sunt doar la o cutie de fursecuri distanță.
Adjunct.
Şerifule.
- Hei, Hank. - Da?
DUPĂ SAGA "SILOZUL" DE HUGH HOWEY
Nu te plac.
- M-am prins. - Nu ești calificată.
Sunt de acord. Altceva?
Holston Becker a fost cel mai bun șerif din Siloz.
Marnes mi-a spus că din cauza ta a ieşit Holston să cureţe.
Marnes s-a înşelat.
Ai acceptat postul ca să afli cine l-a ucis pe George Wilkins.
Când Wilkins a murit, adjunctul de Jos a trimis un mesaj.
Un inginer pe nume Nichols susţine că Wilkins a fost ucis.
Primul lucru pe care l-ai făcut a fost să-i ceri dosarul.
Uite cum stă treaba. În biroul ăsta, totul trece pe la mine.
Dacă vrei să faci ceva,
fie că vrei să afli cine l-a ucis pe Wilkins sau vrei un creion nou,
faci ce vreau eu.
Şi anume?
Află cine l-a ucis pe Marnes.
Asta e treaba mea, deci...
Nu să alegi ţapul ispăşitor ales de Judiciar.
- Află adevăratul vinovat. - De ce ar vrea un ţap ispăşitor?
Judecătoarei Meadows i se rupe de adevăr.
O interesează doar menținerea ordinii.
Și când un primar și un adjunct sunt uciși,
totul poate degenera foarte repede.
Vor găsi pe cineva pe care să dea vina,
sperând c-o să închizi ochii ca să-ţi păstrezi statutul.
Ar fi o greşeală să le faci jocul,
pentru că vor să te înlocuiască cu Billings.
Nu asta vrei şi tu?
Sincer, eu vreau să afli cine l-a ucis pe Marnes,
dar lui Marnes nu i-ar păsa.
Dar nu şi-ar dori ca un nevinovat să fie trimis la curăţat.
Mă întorc după prânz.
Unde te duci?
Să aflu cine l-a ucis pe Marnes.
Ar trebui să-l iei pe Billings cu tine.
El cunoaște Pactul, tu nu.
La cea mai mică eroare de procedură, chiar dacă găseşti vinovatul,
dosarul va fi clasat.
Să mergem.
Hei.
Eşti Charles Martin?
Şi dacă sunt?
Ai jefuit apartamente acum 15 ani?
Mi-am ispăşit pedeapsa.
Vrem doar să știm unde ai fost aseară.
- Crezi că l-am ucis pe Marnes? - N-am spus nimic despre...
Nu-mi spuneţi c-a fost moarte naturală.
Dacă Marnes a avut un infarct, atunci viața e nasoală rău.
Dar n-am fost eu.
Am fost la 62 pentru examenul medical.
Bine.
Mulțumesc.
Chiar dacă nu a fost în spital, nu-i putea face faţă lui Marnes.
I-ai văzut mâna? Are sindromul.
Unde mergem?
- Ce? - Unde locuieşti?
- Câteva niveluri mai jos. - Du-te şi ia prânzul.
Soției și fiicei tale le-ar plăcea să te vadă.
E de-abia 11:00.
Știu. Doar că...
Sunt stresată și am nevoie de o pauză.
Iau un sandviș, citesc Pactul. Am auzit că e bun.
Mă întorc la birou pe la 13:00.
L-am văzut cu nasul plin de sânge.
Cine i-a spart nasul?
Unul dintre numeroșii lui fani.
Toţi ştiam că e condamnată din clipa în care te-a cunoscut.
Patrick Kennedy, sunt șeriful. Poți să deschizi?
Pe cine cauți?
Patrick Kennedy.
Nu-i aici.
„... încălcări grave,
ambele vor fi investigate iniţial
de biroul şerifului, semnalate la Judiciar în termen de o oră. ”
Citeşte partea despre responsabilitate.
- Da? - Paul Billings.
Intră, Paul.
Paul, îl cunoști pe Doug Trumbull.
- Desigur. - Vrea să devină umbra mea.
Continuăm mai târziu.
Doug Trumbull? Umbra ta?
Am spus doar că vrea.
M-a rugat să-l am în vedere. Nu m-a lăsat inima să-l refuz.
În plus, e bine să ai o scuză să citeşti Pactul.
Noul şerif nu e deranjat că vii aici în prima ta zi de muncă?
Crede că m-am dus acasă la prânz.
Cu ce ​​te pot ajuta?
- Hei, Kennedy. - Ce cauți aici?
Cei de la Mentenanţă au spus că te găsesc aici.
M-a întristat s-aud ce-a păţit Marnes.
Glumesc. M-am bucurat.
Ieri ai spus că sunt două motive pentru care suntem proști
pentru că voiam să vorbim cu soția ta.
Primul, fiindcă e moartă. Care e al doilea?
Sunt confuz. Mă arestezi?
- Nu. - Atunci ce faci?
Te duc într-un loc sigur.
- Bună, Sandy. - Bună.
- Cum merge? - Încet.
Oricât de mult respect chestia aia, e cel mai bun remediu pentru insomnie.
- Cum a fost prânzul? - Pot să mă aşez?
Nu m-am dus acasă. Am fost la Judiciar.
Îi raportezi deja lui Sims?
Nu ştiam c-am făcut-o de oaie.
Știu că o să dureze să-ţi câștig încrederea,
și ăsta nu e cel mai bun început.
Dar voiam să ştiu cum avansează ancheta lor.
Au propria anchetă?
Primesc rapoarte prioritare.
De la persoane care nu există oficial.
Ascultători.
Noi nu le spunem aşa, dar da.
- Cum le spuneţi? - "Prietenii Silozului".
Niciuna din declaraţiile lor nu sunt admisibile în instanță.
Dar...
Sugerează nume.
- Te doare să recunoşti asta. - Nu e în Pact, așa că nu-mi place.
Pe cine sugerează?
Ralf Melby.
Lucrează la Documente, primul schimb.
Ar fi putut ajunge în Mijloc ca să le otrăvească apa,
şi acasă la Marnes ieri seară.
„Cartofor, hoț, două agresiuni minore”. De ce acum?
Trebuie să-l întrebi pe el.
Sandy, poţi să-mi faci rost de un mandat de arestare?
- Pe numele cui? - Patrick Kennedy.
- Ce? Nu. Ralf Melby. - Kennedy mai întâi.
Sună-mă când îl ai.
- Unde te duci? - Ai mesaje. Hei.
Hei!
Nichols, poți să te oprești?
- Hei! - N-am timp de mesaje...
N-am niciun mesaj. Trebuie să știu ce se întâmplă.
Billings s-a dus la prietenii lui din Judiciar şi mi-a dat un nume.
Ralf Melby.
În timp ce-l arestez pe Melby, ei fac rost de un ţap ispăşitor.
- Patrick Kennedy. - Da.
O să par incompetentă,
o să mă trimită înapoi Jos și Billings primește postul.
Ești sigură că-i înscenează lui Kennedy?
Știu că vor găsi otravă pentru șobolani
și un desen din zidul lui Marnes.
De unde ştii asta?
Dacă e ţapul lor ispăşitor, dacă ceri un mandat de arestare
vor trimite unul din oamenii lor.
De-asta mă grăbesc.
Șapte, șase, cinci, patru, trei, doi, unu.
Succes concurenților.
Judiciar. Deschide!
Îl cauți pe Patrick Kennedy?
Au aflat târziu că soția lui a murit anul trecut.
L-au mutat acum șase luni
și aici s-a mutat un cuplu mai în vârstă.
Poate de-asta încă mai apare că locuieşte aici în baza voastră de date.
Nu știu.
Știu asta pentru că eu și Marnes am venit aici ieri.
Cu toţii greşim, nu?
A ta, să plantezi dovezi în apartamentul greşit.
Hei!
Vezi pe unde mergi!
La o parte!
- Ce faci? Idiotule. - Ce naiba?
Mami, uite.
- E cineva acolo sus. - Ai grijă!
S-o ajute cineva!
- S-o ajute cineva! - S-o ajute cineva!
Duceţi-vă.
Cred că știu pe cine urmăreai.
Doug Trumbull, Securitatea Judiciară. Cer un mandat de arestare.
Ar fi trebuit să mă aştepţi.
Voiam să verific apartamentul lui Kennedy.
Nu mă aşteptam să fiu aruncată în gol.
Ce număr avea apartamentul lui Kennedy?
2215, de ce?
Kennedy ar putea fi nevinovat.
Douglas. Ce faci aici?
- Te-am urmărit o dată. - Ai spirit de inițiativă.
Talent.
Și probleme de insubordonare.
Îmi pare rău.
Ştii ce se află în spatele acestei uși?
- Nu, domnule. - Bine.
Dacă te aleg ca umbră, vei ști.
Ce-ai păţit la mână?
- Ai scrisoarea? - Da.
Perfect. Încă mai putem repara totul.
- Cum? - Lasă-mă să mă gândesc.
Ăsta e momentul meu favorit.
Totul e liniştit, imobil.
Douglas, uşa aia pe care am ieşit,
am descoperit-o când mi-a arătat-o tatăl meu.
Era portar.
Nimeni n-avea respect pentru el. Pentru familia noastră.
Toți cunoaștem filozofia Pactului.
Fiecare joacă un rol în supraviețuirea Silozului.
Dar un portar e un portar.
Și eu eram doar băiatul unui portar.
Mama l-a tratat pe tata ca pe un om de nimic,
și el n-a răspuns niciodată.
La 14 ani, m-am certat cu un coleg de clasă.
Richard Elliot. Mă hărţuia.
Când tata a aflat,
mi-era teamă că o să intervină şi-o să agraveze situaţia.
Dar n-a făcut-o.
Am fost dezamăgit.
Într-o zi, ajung la școală
şi Richard Elliot plânge.
Tatăl lui fusese mutat la 125 și trebuiau să se mute.
Într-o fracţiune de secundă, problema mea a dispărut.
M-am întrebat dacă...
tatăl meu a avut de-a face cu asta.
Dar era doar un portar. Nu?
Apoi, într-o dimineață, îmi spune:
"Mai ai probleme cu bătăuşul ăla?"
L-am privit. Era ceva în felul în care a spus-o.
M-am uitat la el și l-am întrebat: "Cum?"
A spus că vrea să-mi arate ceva. M-a dus la ușa aceea.
Mi-a spus că dacă vreau să-i fiu umbră,
va trebui să iau o decizie care îmi va schimba viața pentru totdeauna.
Dacă treceam de acea uşă,
nu puteam spune nimănui ce era de cealaltă parte.
Nici prietenilor, nici familiei, nici soţiei.
Mă credeau un simplu contabil, un funcționar, sau un portar.
Dar eu aș ști adevărul.
Că oamenii din spatele acelei uși
fac o muncă indispensabilă Silozului.
Care-i ţine în viaţă pe cei 10.000 de locuitori ai săi.
Ai dat-o-n bară, Doug.
De două ori. Nasol.
- Cu George Wilkins... - Ştii ce s-a întâmplat?
... și cu Patrick Kennedy.
Şi eu am dat-o-n bară mai rău. De multe ori.
Suntem oameni, ne dăm silinţa.
Ca să fii umbra mea, îţi trebuie determinare și dăruire.
Am luat decizia.
Douglas Trumbull,
lucid şi în cunoştinţă de cauză, accepţi să fii umbra mea?
Da.
Eşti dispus să faci orice pentru a servi și proteja oamenii din Siloz?
Da.
Ești dispus să oferi tot ce ai
pentru a servi și proteja oamenii din Siloz?
Da.
Bine.
Nu!
Douglas Trumbull i-a ucis
pe primarul Jahns și pe adjunctul Marnes,
și a vrut să dea vina pe Patrick Kennedy.
Nu voia doar să-i însceneze totul,
ci să-l omoare și să pară o sinucidere.
Când i-am spus lui Trumbull
că planta probe în fostul apartament al lui Kennedy, a fugit.
Aseară, știind că avea să fie arestat,
Trumbull s-a sinucis.
Am găsit un bilet în buzunarul lui.
Credem că voia să i-l lase lui Kennedy. Ciudat, se potriveşte şi în cazul lui.
Nu știm...
De ce.
Nu știţi de ce un agent judiciar cu şapte ani vechime
ar vrea să-i ucidă pe primar și pe Marnes.
Nu, dar...
Nu prea l-am cunoscut, dar n-am remarcat nimic.
Domnule Sims, ați observat ceva?
Marnes era adjunct în Mijloc când Trumbull creştea.
Poate că au avut anumite conflicte.
O să anchetăm.
Nu-ţi mai pierde timpul cu asta.
Îl avem pe ucigașul primarului și al adjunctului Marnes și...
...e mort.
Asta va calma zvonurile şi teoriile conspiraţiei.
Într-adevăr.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Duc otrava de șobolani la ferme, duci tu restul la birou?
Da.
Știai deja că vom găsi desenul şi otrava pentru şobolani.
- Da. - Când ai intrat?
În timpul vizitei tale la Judiciar.
- Cum ai intrat? - Am învățat câteva trucuri Jos.
E clar că n-ai citit pasajul
- despre perchezițiile ilegale. - Ba da.
De ce nu mi-ai spus ce faci?
- N-aveam încredere în tine. - Acum ai?
Da. Sigur. Cât ai şi tu în mine.
Nu-ți face griji dacă nu mă vezi mâine, am fost mutată.
- Ce? - La secția de la 105.
De ce?
La cererea mea.
Din cauza mea?
Familia mea e acolo.
Când mi-ai promis ajutorul
dacă aflu cine l-a ucis pe Marnes...
Îmi pare rău. Nu te credeam în stare.
Vreo șansă să te răzgândești?
Nu, m-am săturat de locul ăsta.
Unele lucruri îmi vor lipsi, dar...
nu şi senzaţia că sunt spionată.
De cine?
Nu ştiu de cine.
Sau cum.
Când am ajuns aici, ai spus că nu știi ce mâncăm Jos.
Ai familie la 105?
E Mijlocul, nu Jos. Noi nu mâncăm copii.
Ai făcut ce trebuia.
Patrick Kennedy e odios, dar nu merita să moară.
- Nu pentru ceva ce n-a făcut. - Mă bucur că n-am...
Nu-ţi face iluzii. Tot nu te plac.
Şerifule.
Să-ți torn ceva de băut?
Rezerva primarului se termină văzând cu ochii.
- Nu, mersi. - Eşti sigură?
- Da. - Ia loc.
Deşi nu vreau să-i dau credit lui Sims,
cred că poate are dreptate.
Cursa a avut un efect revigorant,
dar avem nevoie de o Zi a Iertării.
Oamenii au tendinţa să se dezlănţuie în timpul ei.
Vreau ca tu şi adjuncții tăi să fiţi peste tot.
Bine.
Nu doar despre asta voiam să vorbim.
Am vrut să-ţi spun că m-am înșelat în privința ta.
N-am înțeles de ce Holston te-ar fi vrut ca șerif,
dar acum cred că înţeleg.
Atât timp cât sunt primar
şi sper sincer să nu fie mai mult de câteva luni,
vreau să te ajut cum pot.
Ai nevoie de ceva?
- De două zile libere. - De-abia ai început.
Trebuie să cobor.
Nu credeam c-o să dureze, nu mi-am luat mai nimic.
Avem hamali care pot face asta.
Vreau să-mi iau rămas bun.
Bine. Ne vedem în câteva zile.
Mulțumesc.
Bună.
La ce lucrezi?
Vrei să vezi?
Când noaptea e senină, sunt nişte lumini pe cer.
- Ce sunt? - Habar n-am.
Dar am găsit nişte modele de când le observ.
Se repetă, ca și cum s-ar deplasa într-un cerc mare.
Uite.
Vezi?
Văd un „W”.
- N-am mai remarcat asta. - Până acum.
O să-l adaug pe lista lucrurilor despre care nu ştim nimic.
Știai că sunt lumini pe cer noaptea?
Ce vrei să spui?
Ecranul de sus e mai bun ca al nostru.
- Ce surpriză. - Sunt lumini pe cerul nopții.
Ce sunt?
Am crezut că poate tu știi.
Hank nu mi-a lăsat decât un fursec.
Credeam c-o să le mănânce pe toate.
E un tip masiv.
Cât de veche e asta?
Ce zi e?
Cum merge treaba sus cu postul tău?
- Bine. - Bine? Serios?
Tommy Marshall repara un ventilator la poalele scărilor.
Asta era să-i cadă în cap.
Lumea te-a văzut atârnând de balustradă.
Crezi că veştile nu circulă? Ce naiba se întâmplă?
- Nu pot să-ți spun. - Nu poţi să-mi spui...
Nu, nu pot.
La naiba. Nu asta era înţelegerea.
Noi ne vedem de treabă, ocupându-ne de Siloz,
și ei n-ar trebui să ucidă oameni.
Oamenii încep să pună întrebări când văd genul ăsta de lucruri.
Apoi vor dori răspunsuri.
- Şi dacă nu le plac răspunsurile... - Hei, hei, hei.
Vorbești de revoltă? Cu mine, şeriful?
Ridicol.
Ai găsit hard disk-ul pe care-l căutai?
Încă nu. Holston a ascuns un dosar despre George,
dar n-am descoperit nimic nou.
Ai făcut progrese cu ce ți-am lăsat?
Da.
Are un obiectiv care seamănă
cu cele din aparatele folosite pentru poze pentru legitimații.
De obicei, sunt rudimentare. Dar asta... Nu e deloc aşa.
Uite.
Asta te ajută?
Nu. Ai ceva mai puternic?
Ca aparatul mamei tale? Cu două lentile?
Ca cel folosit pe iepure.
Distrus de Judiciar. Știi de ce au făcut-o?
- Nu. - Ai citit Pactul?
Nu, și ești a zecea persoană care mă întreabă asta.
De-asta am vrut să cobori.
Pactul conţine două interdicţii pe care nu mi le pot explica.
Prima.
Utilizarea tuturor mijloacelor mecanice pentru a coborî sau urca.
Fără ascensoare, fără scripeţi.
A doua. Lupele cu un anume indice de mărire sunt interzise.
Pentru o relicvă ca asta n-o să scapi doar cu o urecheală.
După miniaturizarea circuitelor,
efectul optic trebuie să fie spectaculos.
Și chiar dacă nu-mi spui nimic,
mi se pare că prea mulţi oameni mor recent în circumstanțe îndoielnice.
Dacă urmezi tu?
Voi fi atentă.
Trimite insigna printr-un curier.
Trebuie să aflu ce s-a întâmplat.
Acum două zile, Bernard voia să mă trimită să curăţ
pentru că furasem două cutii de bandă termică.
Rezolv două crime și abia așteaptă să lucreze cu mine.
Au încredere în mine, Walk.
Trebuie să deschid o anchetă
care să-mi permită să elucidez moartea lui George.
Și cum vei face asta fără să-şi dea seama?
Trebuie să folosesc momeala potrivită.
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania